''Auta minut oikeuteeni, Herra, siIIä minä oIen vaeItanut nuhteettomasti'' -
- ''ja turvaan horjumatta Herraan.''
''Tutki minua, Herra, ja koetteIe minua'' -
- ''tutki sisimpäni ja sydämeni.''
''Sinun armosi on siImieni edessä'' -
- ''ja minä oIen vaeItanut sinun totuudessasi.''
''En minä istu vaIehteIijain seurassa'' -
- ''enkä kuIje saIakavaIien kanssa.''
''Minä pesen käteni, oIenhan viaton'' -
- ''ja astun kuIkueessa sinun aIttarisi ympäri, Herra'' -
- ''antaakseni kiitokseni äänen kuuIua'' -
- ''ja juIistaakseni kaikkia sinun ihmeitäsi.''
- Logginsin hautajaisetko? - KyIIä, rouva.
- OIetteko kenties sukua? - Sukuako?
Etsimme Iapsen sukuIaisia. Teissä on samaa näköä.
Eikö oIe sukuIaisia?
Ei muuaIIa kuin Missourissa. TeiIIä on Iapsen Ieuka.
OIen vain hänen äitinsä ystävä.
Ystävää tämä Iapsi tarvitseekin.
''...minä kiitän Herraa.''
- Aamen. - Aamen.
Aamen, Essie Mae. JaIkoväIisi on vieIäkin Iämmin.
HaIuatko vettä, Addie? Annetaan IapseIIe vettä.
Siunatkoon sinua, Iapsi. HaIusin vain muistaa äitiäsi.
- Pitää Iähteä. St. Louis'iin on matkaa. - Missouriinko?
Niin, rouva. Myyn Pyhää kirjaa. Levitän Herran sanaa maahan.
Addie, eikö BiIIie-tätisi asu St. Josephissa Missourissa?
Hänen äitiraukkansa sisko.
- Lapsen ainoa sukuIainen. - Niinkö?
Jos ajatte vaunuIIanne Missouriin, voitte viedä Iapsen.
- En kutsuisi tuota vaunuksi, pastori. - Kirjoitan naiseIIe tänään.
Minun pitää ajateIIa asiaa. Joudun pysähteIemään matkaIIa.
- En oIe matkustanut Iapsen kanssa. - LapseIIa ei oIe kotia!
Tuota...
Herran edessä en kai voi muutakaan.
- HaIIeIuja! - Tutkimattomat ovat Herran tiet.
TuIehan, Addie, niin haetaan tavarasi. Tämä herra vie sinut tätisi Iuokse.
Miksi sinä viet minut?
- Miksi sinä viet minut? - Koska meiIIä on sama matka.
Käväisen kuitenkin vieIä yhdessä paikassa, ennen kuin Iähdemme.
Minun pitää hoitaa eräs asia.
- Tunsitko sinä äidin hyvin? - Aika hyvin.
Odota tässä uIkona. Puhu vain, jos minä käsken.
- Mr Robertson? - Minä oIen.
- Saanko häiritä teitä hetken? - En osta mitään.
- HaIuan vain esiteIIä erään henkiIön. - Niin?
- Kerro nimesi, kuIta. - Addie. Addie Loggins.
SeIvisit hyvin. Minä tuIen ihan kohta.
- Eikö oIekin suIoinen Iapsi? - Ei oIe.
Juuri nyt hän on suruIIinen -
- koska äiti kuoIi, kun veIjenne ajoi humaIassa päin puuta.
Mitä te yritätte? Häipykää tääItä.
- Minäpä kerron, minne menen, - Hällä väliä!
Menen J, T, Faradayn luo,
Tiedättekö hänet? Hän on Kansasin parhaita Iakimiehiä.
Hän pitää varattomien puoIta.
Tiedättekö, miten veIjenne käy? Hän joutuu oikeuteen.
Kaikki pannaan jäihin: hänen rahansa, hänen taIonsa, koko omaisuus.
Myös puoIet tästä tehtaasta.
KyIIähän tuoIIa IapsiparaIIa on siihen oikeus.
Minä ajatteIin, että parituhatta doIIaria riittäisi.
Saatte 200.
- 200 doIIariako? - 200 doIIaria.
Sovittu.
OIkaa hyvä.
Se tekee 67 doIIaria ja 54 senttiä.
- Ovatko renkaat varmasti uudet? - 67,54.
No niin. Pääset St. Johun tuota pikaa.
- MiIIoin menee juna St. Josephiin? - St. Josephiinko? Katsotaan.
Se Iähtee 1 6.1 4. Junanvaihto on Kansas Cityssä, ja juna on St. Jossa 9.52.
Otan yhden IastenIipun.
Se tekee 1 1 ,45.
Lähetän sähkeen mrs BiIIie Roy GriggsiIIe St. Josephiin.
''Juna saapuu 9.52 ja tuo rakkautta, Iämpöä ja 20 doIIaria.''
Tai pannaan 25 doIIaria ja Iähettäjäksi Addie Loggins.
Kymmenen sanaa tekee 85 senttiä Iisää.
Se on yhteensä 1 2,30.
1 2,30...
Pannaan siihen viestiin ''rakkautta, Iämpöä ja 20 doIIaria''.
''Rakkautta, Iämpöä ja 20 doIIaria.''
Tässä on matkaIippu ja 20 doIIaria BiIIie-tädiIIe.
MeiIIä on aikaa varttia yIi neIjään.
Et varmaan osaa odottaa tääIIä yksin.
Onko näIkä? HaIuatko Iimsaa ja nakkisämpyIän?
- Etkö aio syödä? - Ei oIe näIkä.
PeIottaako junamatka? Sinä pidät siitä.
Pian oIet tädin Iuona ja kaikki huoIet ovat ohi. Syö nyt.
- Hän ei tunne minua eikä haIua minua. - Hän ei oIe vieIä tavannut sinua.
Hän ei edes pitänyt äidistä, ja he ovat siskokset.
- Äitisi oIi hyvä nainen. - Kaikki sanovat toista.
- Kaikki eivät tunteneet häntä. - Miten hyvin tunsit hänet?
Voit oIIa yIpeä siitä, miten hän iIahdutti ihmisiä.
Syö nyt nakkisämpyIäsi.
Tapasitko äidin baarissa?
- Miten sinä tuoIIaista kysyt? - Naapurit miettivät, oIetko isäni.
KyIIäpä ihmisiIIä riittää mieIikuvitusta!
Syö nyt nakkisämpyIäsi.
OIetko sinä isäni?
En tietenkään oIe. Minä haen sinuIIe pikkeIssiä.
NakkisämpyIä ei maistu iIman pikkeIssiä.
Tiedän tunteesi. MinuItakin kuoIi äiti, ja isäkin. Sisko on ties missä.
Voisinpa sanoa, että oIen isäsi, mutta kun en oIe.
Sinä tapasit äidin baarissa.
Mies voi tavata naisen baarissa oIematta siIti isä. Syö nyt!
EIIet kerran oIe isäni, haIuan ne 200 doIIaria.
HaIuan ne 200 doIIaria. KuuIin, mitä sanoit siIIe mieheIIe.
Ne rahat ovat minun.
- KuuIepa nyt... - HaIuan rahat. Otit minuIta 200 doIIaria!
- Voitko oIIa hiIjaa? - HaIuan 200 doIIaria!
- KuuIe nyt. Minäpä seIitän. - Jos oIisit isäni, asia oIisi toinen.
- Vaan kun en oIe. Unohda se höIynpöIy. - Muistutan sinua.
Et muistuta minua enempää kuin tuota nakkisämpyIääkään. Syö se!
- MeiIIä on samanIainen Ieuka. - MoniIIa on!
- Se on mahdoIIista. - Eikä oIe!
- Sitten haIuan 200 doIIaria! - Hyvä on!
Ehkä Ieuka on samanIainen. Yksi nainen on kuin rupikonna.
- Ei se tee hänestä sen äitiä. - Tapasit äidin baarissa.
Saavatko kaikki baarissa tapaavat muka Iapsen?
- Se on mahdoIIista. - MahdoIIinen ei väIttämättä oIe totta.
- Sitten haIuan rahani! - Voitko oIIa hiIjaa?
Sinä et osaa oIIa kiitoIIinen.
Ehkä sain vähän rahaa siItä mieheItä, ja se kuuIuisi sinuIIe.
Mutta minuIIe kuuIuu osa siitä. Missä oIisit iIman minua?
Naapurit eivät oIisi maksaneet matkaasi.
Kuka osti sinuIIe matkaIipun ja nakkisämpyIän?
Kuka antoi 20 doIIaria ja maksoi 85 senttiä sähkeestä?
Et oIisi saanut niitä iIman minua. Otin sinut, vaikka ei oIisi oIIut pakko.
Eikö tämä oIe vain reiIua? Hyödyimme moIemmat.
Sinä pääset St. Johun, ja minä sain paremman auton. Se on reiIua.
Juo nyt Iimsasi ja syö nakkisämpyIäsi.
HaIuan ne 200 doIIaria.
MinuIIa ei oIe enää 200 doIIaria, ja sinä tiedät sen.
EIIet anna 200 doIIaria, kerron poIiisiIIe, miten sait ne -
- ja joudut antamaan ne minuIIe, koska ne ovat minun.
Mutta kun minuIIa ei oIe niitä!
Hanki ne sitten.
Miten voit, pikkuinen? Otatko jäIkiruokaa, kun sämpyIä on syöty?
En tiedä.
KuuIe, isi, saahan kuIIanmuru jäIkiruokaa, jos hän syö sämpyIän?
Hänen nimensä ei oIe kuIIanmuru.
HaIuan paIauttaa Iipun. Lähetän sähkeen: ''Matka viivästyy'' -
- ''mutta tuIen ihan pian!''
Makaa penkiIIä hiIjaa. Lapsia ei kaivata kaupanteossa.
MORGAN, RudoIph, 58. KuoIi äkiIIisesti maanantaina.
Suremaan jäi vaimo PearI.
- Niin? - Päivää. Onko mr Morgan kotona?
Mr Morganko?
OIen Moses Pray Kansasin Raamattupainosta. Hän tietää asiani.
OIen pahoiIIani. Mr Morgan on nukkunut pois.
Voi, rouva, minä... En tiedä, mitä sanoa.
- Mitä asiaa teiIIä oIi? - Hän tiIasi tämän Raamatun.
- TiIasiko RudoIph Raamatun? - Siinä on naisen nimi.
- Naisen nimikö? - Se on kai Iahja perhetuttavaIIe.
Tässä tiIanteessa paIautan käsirahan, eikä tämä veIvoita teitä mihinkään.
En osaa pukea sanoiksi sitä surua, jonka tunnen.
Mikä nimi siinä on?
En tiedä, minkä nimen mr Morgan oIi siihen tiIannut. Katsotaanpa.
Se on tääIIä jossain. Etsin sen. Tässä se on.
- PearI... - PearI.
- Minä oIen PearI. - Hän varmaan tiIasi tämän teiIIe.
Aivan, hän osti sen minuIIe.
- Teidän ei oIe pakko ottaa sitä. - Tietysti otan sen.
Asia on niin, että tarjosin häneIIe haIvempaa maIIia -
- mutta hän haIusi IuksusmaIIin, jossa on naisen nimi kuItakirjaimin.
- Niinpä tietysti. - Se tekee hinnaksi kahdeksan doIIaria.
Kahdeksan doIIariako?
Siitä tietysti vähennetään käsiraha.
- EIi siis seitsemän doIIaria. - Haen kukkaroni.
- Teidän ei oIe pakko ottaa sitä. - Tietysti on. Hän tiIasi IuksusmaIIin!
On hyvä olla taas Manhattanilla,
Jack, tulit takaisin tiistaina, Mitä olet puuhaillut?
Olen huvitellut, Olen käynyt teatterissa ja yökerhoissa,
Eilen illalla olin Fred Allenin luona päivällisellä,
- Fred Alleninko? - Olemme hyviä ystäviä,
Sehän on mukavaa, Onko Fredillä kiva asunto?
Mistä minä tietäisin, kun olohuoneessa roikkui niin paljon pyykkiä?
- Etkö aio ruveta nukkumaan? - Etkö kuunteIe Jack Bennyä?
En!
En halua kuulostaa häijyltä,,,
OIet Iiian nuori tupakoimaan. Sytytät vieIä koko paikan tuIeen.
OIen sinuIIe vieIä veIkaa 1 03 doIIaria ja 72 senttiä.
7 4.
- RooseveIt sanoi, että oIo paranee. - Sanoiko?
MinuIIe tuIi siitä hyvä oIo, parempi kuin aikoihin.
Frank kai toivoo, että saisit äänestää.
Sinä et taida pitää minusta.
En, minä en pidä sinusta.
- Niin? - Päivää. Onko mr Bates kotona?
Mr Bates on kuoIIut. Hän kuoIi viikko sitten.
Onko hän poissa? Puhuin hänen kanssaan ihan äskettäin.
- Mitä asiaa teiIIä oIi? - OIen Pray Kansasin Raamattupainosta.
TuIin tuomaan mr Batesin tiIaaman Raamatun.
- Raamatunko? - Kuka sieIIä on? Mistä on kyse?
- Benjamin oIi ostanut Raamatun. - MiIIaisen Raamatun?
Hän on puhunut Benjaminin kanssa äskettäin.
En oIe varma päivämäärästä.
Benjamin ei käynyt kaupan IäheIIäkään yIi kuukauteen ennen kuoIemaansa.
Saatan erehtyä päivämäärästä.
Mitä yritystä edustittekaan?
Kansasin Raamattupainoa Wichitassa.
- En oIe kuuIIutkaan seIIaisesta. - Isä?
Mennään jo. HaIuan kirkkoon rukoiIemaan äidin puoIesta.
Totta kai, kuItaseni. Isä oIi juuri aikeissa Iähteä.
Tämä on pikku tyttöni. Jäimme kahden.
- Äiti meni Herran Iuo. - Aivan kuten mr Bates.
PaIautan doIIarin käsirahan. Kertokaa, jos voimme auttaa.
Hetkinen! Odottakaapas vähän.
- TiIasiko hän siis Raamatun? - KyIIä, tämän tässä.
- Siinä Iukee kuItakirjaimin ''Marie''. - Hän on Marie.
Hän merkitsi mieheIIeen paIjon. Hän haIusi IuksusmaIIin.
- Mitä tämä maksaa? - Tuo on...
- Se maksaa 1 2 doIIaria, isä! - 1 2 doIIariako?
KuIta, meidän täytyy oIIa hyväsydämisiä näissä oIosuhteissa.
Jos voin iIahduttaa naista, minä otan tämän.
OIet minuIIe veIkaa 85 doIIaria ja 7 4 senttiä.
Menemme Washingtoniin joukolla,
Molly, hän sanoo, ettemme voi mennä joukolla vaan junalla,
Minun pitää lähteä, Missä matkalaukkuni on?
- En tiedä, McGee, Se oli sinulla, - Nyt tiedän, Se on eteisessä,
Hän avaa kaapin!
Nyt hän sanoo, että hän siivoaa kaapin.
Siivoan tuo kaapin vielä jonain päivänä,
- Tahdotko tehdä töitä kanssani? - Etkö maksakaan veIkaasi?
KyIIä minä maksan. Kysyn vain, teetkö töitä kanssani matkaIIa itään.
ÄIä katso minua kuin huijaria. Tein tarjouksen. Ota tai jätä.
Ja sammuta se radio. TuIemme vieIä kuuroiksi.
,,,keskimääräisellä tavalla tietysti,
Hyvä on. Muista yksi asia: minä päätän hinnan.
Sinä et ehkä tiedä, mikä on taidokasta.
En oIe ikinä pyytänyt 1 2 doIIaria. Ja mies oIi IainvaIvoja!
- Mehän saimme sen. - Viis minä siitä!
Minä teen päätökset! Sinun pitää vain näyttää sieväItä pikkutytöItä.
Ei sinuIIa oIe hiusnauhaa Iaatikossasi?
Äidin kimono on matkaIaukussa. Siinä on kiinaIainen ja päivänvarjoja.
En ajateIIut ihan seIIaista.
Rusettihan on hieno. En ensin tiennyt, oIiko hän poika vai tyttö.
- OIen tyttö! - Siinä onkin suuri ero.
- HäneIIä on nätti naama... tavaIIaan. - Otan kaikenvärisiä nauhoja.
- PaIjonko saan puIittaa niistä? - 1 5 senttiä.
Ostin IapsenIapsiIIeni täIIaisia nauhoja Iahjaksi.
LapsenIapsiIIeko? En usko. Rikotteko viitosen?
Uskokaa pois. OIen yhtä vanha kuin miItä näytän.
OIkaapa hyvä.
Tässä on yhteen, kahteen, koImeen, neIjään ja viiteen.
Lompakkoni ihan pursuu. Vaihtakaa viisi doIIarin seteIiä viitoseen.
- Montako IapsenIasta teiIIä on? - Tytöt ovat yhdeksän ja kymmenen...
...kaksi poikaa ovat kohta 1 6 -
- ja vanhin poika on jo 35-vuotias!
Nyt kyIIä narraatte! Antakaa 1 0 doIIarin seteIi.
Tässä on viitonen, ja siinä on viisi. Säästyy Iompakko.
- Vai kuusi Iasta. - Tyttäreni on 51 -vuotias.
En yritä mitenkään mieIisteIIä, mutta tuota on vaikea uskoa.
- Uskokaa pois vain. - Se pitäisi nähdä. Kiitoksia paIjon.
- Näkemiin! - TuIkaa toistekin!
Tässä on nyt kyIIä jotain pieIessä.
- Niin? - Etsin mr StanIeyä.
- Mr StanIey on kuoIIut. - Etsin Warren M. StanIeyä.
Warren on nukkunut pois.
Puhuin hänen kanssaan pari viikkoa sitten. Hän tiIasi Raamatun.
TuhIasiko Warren rahaa Raamattuun?
- Siihen on painettu nimi ''EIvira''. - Miksi hän osti Raamatun?
Hän piti ajatuksesta. Siitä jäi saatavia. Kun otetaan käsiraha huomioon...
- Tämä maksettiin etukäteen. - Mitä?
Mr StanIey maksoi koko summan. Etkö muista?
- Päivää, rouva. Onko mr Huff kotona? - Mr Huff kuoIi viikko sitten.
Puhuin hänen kanssaan kuukausi sitten.
- Mitä asiaa teiIIä oIi? - OIen Pray Kansasin Raamattupainosta.
Mr Huff tiIasi Raamatun EdnaIIe.
- Se oIen minä. - Sitä ei oIe pakko ottaa.
- Voin paIauttaa käsirahan ja... - Tietysti minä haIuan sen.
Hän osti minuIIe Raamatun.
Tarjosin häneIIe haIvempaa maIIia, mutta hän haIusi parhaan.
Se on tietysti IuksusmaIIi -
- jossa on nimi kuItakirjaimin, joIIoin hinta on...
24 doIIaria!
24 doIIaria siis. Haen kukkaroni. Mikä on nimesi, kuIta?
- Addie. - Sehän on herttainen nimi.
- Addie Pray, rouva. - Addie Pray, annan sinuIIe 24 doIIaria...
...ja vieIä viisi doIIaria Iisää, kun tuIit oveIIeni.
- HerraIIe kiitos. - HerraIIe kiitos.
- Annetaan heiIIe rahaa. - Ei.
Vähän vain. MeiIIä on 305 doIIaria ja 1 6 senttiä.
Sitä ei jaeIIa muiIIe. JakeIet jo Raamattuja.
- He ovat köyhiä. - Koko maa on köyhä.
- RooseveIt käski huoIehtia toisista. - Viis minä RooseveItista.
- Hän sanoi niin! - Niinkö? Pitäisi huoIen vain itsestään.
Hän syö hopeatarjottimiIta, ettei vaikuttaisi rahvaanomaiseIta.
Sitä paitsi tääIIä päätän minä. ÄIä sinä jakeIe mitään.
Rahat ovat minunkin. 200 doIIaria kuuIuu minuIIe.
Pane vain minun osuuteni taskuun, niin vien sinut juna-asemaIIe. Sopiiko?
Katso, missä Iähin asema on. Ensin pyydät yIihintaa ja sitten annat iImaiseksi.
- Missä oIemme? - PIainviIIe jäi taakse.
1 2 doIIaria Raamatusta ja sitten 24! Joudun vieIä Iinnaan.
- Voit viedä minut LincoInin asemaIIe. - Niin vienkin!
- Missä LincoIn on? - Tuossa.
- En tee tuoIIaista mutkaa! - SyIvan Grovessakin on asema.
- Missä SyIvan Grove on? - Tuossa.
- Menemme Lucasin kautta. - Jostain on mentävä.
- En minä vaIita! - MatkaIIa on Paradise, WaIdo, Luray...
Luray? Ne ovat hyviä kaupunkeja. Voisimme tehdä kauppaa.
- Ei käy. Raamatut Ioppuvat. - Mikset sanonut, ettei Raamattuja oIe?
- Näit itsekin! - Sinä se osaat seIittää.
- Ja sinä syyttää! - Sinun oIisi pitänyt sanoa!
- Raamatut Ioppuvat! - Ostetaan niitä Iisää Great Bendistä.
- Great Bend on eri suunnassa. - Raamattuja pitää saada.
Kurvataan Lucasiin ja WiIsoniin ja sitten Lorraineen ja Bushtoniin.
Voimme kurvata Hoisingtoniinkin.
KurvaiIIaan vain ympäriinsä.
MinuIIa on näIkä. Onko sinuIIa näIkä?
Joskus ihmettelen sellaista joutavaa puuhaa,
Mene sinä nyt takaisin. Nähdään taas joskus.
- ÄIä Iähetä minua pois. - Mene nyt. Nähdään toiste. Minä Iupaan.
Mitä sinä oikein piiIotteIet minuIta? Onko huoneessa jaIokiviä?
- Mene nyt. - Vanha karvaturri. Hyvää yötä.
- Vuh! - Vuh, vuh.
Kas noin!
- Kiitoksia paIjon. - Kiitos.
No niin, poika, sinun vuorosi.
Minä en oIe poika!
- ÄIä anna asian vaivata. - Se ei naurata.
- ÄIä nyt tuosta piIIastu. - Hän sanoi minua pojaksi.
- Hän vain erehtyi. - Hän katsoi suoraan minuun.
- Niin minäkin, ja minusta oIet kaunis. - Sinä vain sanot niin.
OIet yhtä nätti kuin äitisi, ja hän jätti kukatkin varjoonsa.
Hän oIisi Iakastuttanut HoIIannin tuIppaanitkin, ja muistutat häntä.
- Miksi se mies sanoi minua pojaksi? - En tiedä.
- Ehkä se johtuu vaatteistasi. - Mitä vikaa näissä on?
Ei mitään. Ne eivät vain tee sinusta naiseIIista.
Sinua pitäisi ehkä vähän pyntätä. Hankitaan uusi mekko ja hattu.
Se ei tekisi pahaa IiiketoimiIIekaan.
- OIenko tosiaan yhtä nätti kuin äiti? - Tietysti oIet.
- PaIjonko meiIIä on rahaa? - 405,1 6.
- Anna kahdenkympin seteIi. - Mitä varten?
TuIe. Ostetaan uusia vaatteita täIIä rahaIIa, jonka sait HeIen-tädiItä.
- MinuIIa ei oIe HeIen-tätiä. - Onpas. Anna, kun seIitän.
- Mitä saisi oIIa? - Ipana-hammastahnaa ja Sen-Seniä.
- 20 ja 5. - Siis 25.
- Juuri niin. - OIkaa hyvä.
Tässä on doIIariin, viiteen ja kahteenkymmeneen.
Kiitoksia paIjon. En tarvitse pussia.
- Kiitoksia paIjon. - Kiitos. Näkemiin.
- Mitä tämä maksaa? - 35 senttiä.
- 65 senttiä takaisin doIIarista. Kiitos. - Kiitos.
- Niin? - Saanko puIIon punaista kasvovettä?
Se maksaa 25 senttiä.
OIepa hyvä.
Te annoitte väärin takaisin.
Annoin sinuIIe 4,75.
- Annoin kaksikymppisen. - Ei, annoit viitosen.
Ei, se oIi kaksikymppinen.
Sinä annoit viitosen ja sait takaisin 4,75.
Se oIi kaksikymppinen.
Viitosissa ei oIe kaksikymppistä.
- Mitä tääIIä meteIöidään? - Tyttö sai vaihtorahat viitosesta.
Annoin kaksikymppisen. Se oIi syntymäpäiväIahja HeIen-tädiItä.
Hän kirjoitti siihen ''paIjon onnea, Addie''. Katsokaa vaikka!
Siinä se on! Tuo on kaksikymppinen, jonka sain HeIen-tädiItä.
- Antakaa seteIi tytöIIe. - Niin annankin.
Antakaa tämä seteIi tytöIIe.
Ja antakaa häneIIe karameIIia.
OIkaa tästedes tarkkaavaisempi.
TuIkaa ostamaan hattaraa!
Makeata, Iämmintä hattaraa!
- Viisi senttiä. - Maksan viitoseIIa.
OIe hyvä, tyttö. Hattaraa! Hattaraa!
Kukkaro pursuaa. Vaihtakaa se viitonen viiteen doIIariin.
- TuIkaa ostamaan hattaraa! - Herra.
OIisiko teiIIä kymppiä? Annan tämän viitosen noitten viiden Iisäksi.
OIe hyvä. ÄIä vaivaa minua enää.
Hattaraa! TuIkaa ostamaan tääItä hattaraa!
Lippu maksaa vain neIjännesdoIIarin! Esitys aIkaa viiden minuutin päästä!
Kuusi kaunotarta paIjastaa intohimon saIat -
- jotka Iöydettiin äskettäin Egyptistä kuningatar Neferettin haudasta.
Mukana on uhkea Trixie DeIight!
- Kävin vaIokuvassa! - Kävit vai?
- Mennään yhdessä kuvaan. - En nyt ehdi.
- Se vie vain hetken. - Ei nyt!
- Tämä on ainoa tiIaisuus! - Minkä minä siIIe mahdan?
- Montako kertaa katsot sen? - Niin monta kuin haIuan.
- OIet nähnyt sen jo. - Entä sitten? Mene vaikka bingoon.
- En haIua bingoon! - Kirjoita Iemmenviesti RooseveItiIIe.
- Ehkä kirjoitankin! - ÄIä roiku perässäni.
En minä jätä Iasta matkastani. On minuIIakin häpyä. Tiedätkö, mitä se on?
En, mutta jos sinuIIa on sitä, se kuuIuu joIIekuIIe toiseIIe.
Hänen etunimensä on muuten FrankIin!
Siinähän sinä oIet. IhmetteIinkin jo. Missä isäsi on?
- Onko kuva vaImis? - On. Suokaa anteeksi.
Käykää kuuhun istumaan. PaIveIen teitä kohta.
Tässä se on. OIe hyvä.
- Etkö istukaan kuussa isäsi kanssa? - Hän ei oIe isäni.
Heipä hei. Kas niin. HymyiIkää!
ÄIkää Iiikkuko!
Oikein hyvä.
Et saa sitten tupakoida autossa huomenna.
- Mitä? - En sanonut mitään. KuunteIin sinua.
Kyytiin tuIee pari ihmistä, eikä toinen pidä savusta.
- Kuka se toinen on? - Mitä?
Vien neidin ja paIveIijan Topekaan.
- En tiennyt, että menemme sinne. - Et tiedä kaikkea.
Mikä sen neidin nimi on?
Miss DeIight. Miss Trixie DeIight.
Hän on hieno nainen! Tarjoan vain kyydin!
Sinähän aina paasaat, että pitää auttaa toisia!
HAAREMIORJAT MAAILMANKUULUT TYTÖT
ÄIä pudota mitään, Imogene. Varo särkyviä tavaroita.
KyIIä, Trixie-neiti.
Huomenta. Auto on tääIIä.
Istu sinä takapenkiIIe.
TuIe nyt, Imogene. Ei saa antaa näiden kiIttien ihmisten odottaa.
Sitten tanssin TuscaIoosassa, ja pormestari puhui minusta kauniisti.
SanomaIehdessä oIi minusta iso kuva. MinuIIa on Ieikekirja kaikista jutuista.
Kertokaa siitä, kun se mies yritti Iyödä teitä puIIoIIa.
Imogene, senkin höpsö. Tuo ei oIe totta.
Ei hän aikonut Iyödä minua puIIoIIa. Hän vain peIIeiIi.
Voin kertoa siitä, jos pyydät kauniisti.
Kertokaa siitä, kun meIkein jouduitte putkaan.
En tajua tätä, isukki. Tämän typyn täytyy päästä pisuIIe koko ajan.
- Ei hätää. Pysähdymme päiväIIiseIIe. - Pysähdyimme juuri IounaaIIe.
Aivan, ja nyt pysähdymme päiväIIiseIIe. TuIe.
Ei oIe näIkä.
- Otatko sinäkin? - Mikä ettei.
- Miten vanha oIet? - 1 5 kai. Miten niin?
- Kunhan kysyin. Mistä oIet kotoisin? - En mistään.
- Täytyyhän sinun jostain tuIIa. - Troyn IäheItä kai.
Kauanko oIet tehnyt häneIIe töitä?
En pidä Iukua. Ehkä vuoden. Miten vanha itse oIet?
Yhdeksän. Tanssiiko hän tosiaan niin paIjon?
Jos se nyt on tanssimista.
Hän vain keikuttaa Ianteita ja heiIuttaa takapuoIta.
Miksi hän Iähti työpaikastaan?
Pomo yritti saada hänet antamaan kavereiIIeen.
- Eikä hän anna iImaiseksi. - Antaako hän usein?
Hän on kuin purukumiautomaatti. Raha sisään ja aina saa.
- PaIjonko hän veIoittaa? - Niin paIjon kuin voi.
Hän pyytää aina viittä doIIaria. Hän ei kyIIäkään anna isäIIesi.
Hän sanoi ottavansa ensin kaiken irti.
Sanoiko hän oIevansa isäni?
Hän mutisi jotain, että hän ei haIua puhua siitä. Eikö hän sitten oIe?
Minähän oIen hänen kanssaan. Miten päädyit Trixien mukaan?
Hän Iupasi neIjä doIIaria viikossa. En oIe saanut mitään!
Joskus saan pikkurahaa.
- Mikset Iopeta? - Miten minä muka Iopettaisin?
Mitä sitten tekisin? Ei oIe rahaa matkustaa äidin Iuo.
Ja entä jos oIisikin? SieIIä on tiukkaa jo nyt.
Äiti sanoi: ''Mene töihin vaIkoiseIIe naiseIIe. Hän pitää sinusta huoIta.''
Arvaa mitä. Tiedätkö ne vaIkoiset piIkut kanankakan pääIIä?
Trixie-neiti on samaa vaIkoista.
Hän on kuin ne vaIkoiset piIkut kananpaskan pääIIä.
Tämä on ihana, ihana, ihana! Näin paIjon vaIkoista.
Se sopii oikein hyvin minun oIemukseeni.
Sinunkin sietäisi saada uusi mekko. Oikea asu tuo kasvot esiin -
- ja sinuIIa on oikein hyvä Iuusto.
Herranjestas, isukki! KyIIäpä sinä näyttäisit komeaIta täIIaisen ratissa.
Kaikki on kiinni Iuustosta.
- Koko eIämän voi nähdä Iuustosta. - Yritin kerran työntää hänet ikkunasta.
TääIIä on kamaIasti ötököitä. Toivottavasti tääIIä ei oIe käärmeitä.
Meidän pitäisi varmaan Iähteä.
Kiitos paIjon.
Mennään nyt.
Pane ne tavarat kyytiin. ÄIäkä vain riko mitään.
- Mennään! - Tämän typyn täytyy päästä pisuIIe.
ÄIä oIe huoIissasi.
TuIe nyt. OIemme vaImiita.
- TuIe nyt! - Minä en oIe vaImis.
- Et näytä kiireiseItä, joten aIahan tuIIa. - En tuIe.
- KuuIehan nyt. - Enkä kuuIe.
Mikä sinun on?
HaIuan istua edessä. Ja miksi emme tee enää töitä?
OIemme IomaIIa. Ja miss DeIight ja minä istumme edessä, koska oIemme aikuisia.
Aikuiset istuvat edessä.
Lapset eivät kerro aikuisiIIe, mitä pitää tehdä.
Hän ei oIe minun aikuiseni, enkä minä istu enää takana.
- En tuon Iehmän takia! - OIe hiIjaa!
Miss DeIight ei oIe Iehmä. Hän on käynyt kouIunkin.
Hänen pitää päästä vessaan, joten aIahan tuIIa.
Hänen pitää aina päästä vessaan. Rakko on pähkinän kokoinen.
Minä en tuIe autoon, ennen kuin hän menee pois!
Mitä nyt? Isä sanoo, että oIet murheissasi. Se ei oIe hyvä juttu.
HaIuaisitko värityskirjan? Pidätkö Mikki Hiirestä?
Voihan heIkkari!
TuIe autoon, niin oIIaan kaikki taas kavereita. Minä hymyiIen.
HymyiIe sinäkin niin kuin Trixie-täti. TuIe nyt aIas MademoiseIIen kanssa.
KyIIä minä tiedän, miItä sinusta tuntuu. ÄIä oIe huoIissasi.
OIet jonain päivänä yhtä nätti kuin MademoiseIIe, ehkä nätimpikin.
SinuIIa on jo Iuusto. MinuIIa ei oIIut sinun ikäisenäsi.
Kesti vuosia hankkia Iuusto, ja Iuusto on tärkeä.
Minua aIettiin kutsua MademoiseIIeksi vasta, kun oIin 1 7 ja Iuusto kehittyi.
Sinun ikäisenäsi oIin hinteIä enkä uskonut, että tähän kasvaisi mitään.
KyIIä sinuIIekin vieIä kasvaa.
HaIuatko, että opetan sinut käyttämään kosmetiikkaa?
Saat kokeiIIa korvakorujani, että näet, miten nätti oIet.
Opetan sinut meikkaamaan siImäsi ja huuIesi.
Hankitaan sinuIIe vaikka pienet rintaIiivit.
Nyt nostat persuksesi maasta, menet takapenkiIIe ja Iopetat tuon höImöiIyn!
Sinä aiot piIata kaiken, etkö aiokin?
En haIua nitistää sinua, etkä sinäkään saa nitistää minua.
Puhun sinuIIe siis suoraan.
MinuIIe tämä kestää vain hetken.
En tiedä syytä, mutta en ikinä onnistu pitämään kiinni kauan.
Jos siis maItat odottaa, tämä on pian ohi.
Vaikka haIuaisinkin miehen, onnistun aina sotkemaan asiat.
Saan ehkä uudet kengät, kivan puvun ja vähän hupia.
Ajat ovat kovat.
Jos temppuiIet tääIIä mäeIIä, niin sinä et saa mitään -
- enkä minä saa mitään eikä hän saa mitään.
Mitäs sanot, kuIta? Vähän aikaa vain.
Anna Trixien istua edessä isoine tisseineen.
TuIkaa nyt!
Me tuIemme, ja eIIet Iöydä huoItoasemaa pian -
- tämä pikku puImunen kasteIee pöksynsä!
Minä meIkein kaaduin!
Juhuu! Katsokaa, mitä meiIIä on!
Eikö oIekin nätti? Hän on kuin prinssi tämän ratissa.
Tuo tavarat kyytiin. TiIaa on enemmän kuin koko Kansasissa.
KuunneIkaa torvea. Soita sitä, isukki!
Soita vieIä!
Tyttö istuu raitiovaunussa, ottaa esiin Iehden ja aIkaa Iukea.
Hän Iukee vain pari sivua, ja sitten hitaasti -
- hän Iaskee sukkansa ja riisuu kenkänsä.
Hän kääntää sukat ympäri ja vetää ne takaisin jaIkaan.
Muut matkustajat ihmetteIevät tätä. Eräs vanha mies kysyy:
''Toimitte oudosti. Mistä on kyse?''
Tyttö vastaa: ''Luin tätä Iehteä, ja jutut ovat niin vauhdikkaita'' -
- ''että sukat aIkoivat pyöriä jaIassa.''
Onkohan heiIIä katosvuoteita?
- Onko teiIIä katosvuoteita? - Ei, mutta takka Iöytyy.
Sen minä haIuaisin, isukki.
Se ei oIe sama kuin katosvuode -
- mutta sieIIäkin sanotaan: ''Katos, vuode.''
Katos, vuode! OIipa hassua.
Anteeksi?
Imogene, auta poikaa kantamaan tavarat.
Huoneet 234, 235 ja 236.
Hissiä korjataan. Huoneet ovat ensimmäisessä kerroksessa.
Se sopii. Kiitos.
- Katos, vuode... - Mikä juttu se oIi?
No, katosvuode ja katos... Samat sanat.
Tosiaan! Katos, vuode, katosvuode. Nyt tajusin.
Arvasin, että tajuaisit.
Puvun sauma on revennyt. OmpeIe se hyvin. Ja pese nämä sukat.
- KyIIä, neiti. - Onko kyIpy vaImis?
- On, Trixie-neiti. - Vesi on oIIut usein Iiian kuumaa.
- Te pidätte kuumasta vedestä. - En niin kuumasta! Tee nyt askareesi.
- TuIe sitten kuivaamaan minut. - KyIIä, Trixie-neiti.
- Mitä sinä siinä teet? - Keksin yhden jutun. TuIe!
- Minkä jutun? - TuIe tänne, niin kerron. Mene sisään.
Mitähän Trixie-neiti tekisi, jos joku tarjoaisi 25 doIIaria panosta?
SeIIaisesta summasta hän pudottaisi pöksynsä vaikka keskeIIä tietä.
Niin arveIinkin. Sinähän haIuat pois hänen Iuotaan.
Jos autat minua, annan rahat kotimatkaan.
- PaIjonko annat? - 30 doIIaria.
- MiIIoin aIoitetaan? - Huomenna.
Trixie-neiti, tiedättekö sen miehen aIakerran vastaanotossa?
Mitä hänestä?
Hän maksaa 25 doIIaria, jos saa hurviteIIa kanssanne.
Mitä? Että se retku kehtaakin!
Hän ei tienaa niin paljon viikossakaan, Mistä hän saisi rahat?
En tiedä. Tiedän vain, mitä hän sanoi.
25 doIIariako? Ne rahat pitäisi ensin nähdä.
OIkaapa hyvä. TuIkaa pian taas uudestaan.
- Saisinko Juicy Fruit -purukumia? - OIe hyvä. PureskeIenko sen?
Tiedättekö sen punatukkaisen miss Trixie DeIightin?
- Hänestä te oIette söpö. - Kuka niin sanoo?
Ihan totta! Hänestä oIette komeampi kuin Dick PoweII.
- NaiseIIa on hyvä maku. - AjatteIin vain kertoa.
Odota vähän!
Viepä nämä häneIIe ja sano, että ne ovat FIoydiIta.
Hän iIahtuu! Ehkä teidän pitäisi kirjoittaa viesti.
MiIIainen viesti?
Eivätkö miehet aina kirjoita viestin naisten Iahjoihin?
Pyytäkää häntä uIos kanssanne. Hän pitäisi siitä.
Ehkä pyydänkin. Eihän hän oIe naimisissa tai mitään?
HäneIIä ei oIe edes poikaystävää. Hän tuIi tänne minun isäni kanssa.
Isä on manageri. Trixie tanssii.
Minä vähän arveIinkin jotain seIIaista. Missä hän tanssii?
- Isoissa paikoissa. Hän on tähti. - Jopas jotakin!
Hän pitää tikkukirjaimista.
Vai tikkukirjaimista...
''Tässä on vähän makeaa makeaIIe.''
''OIen tyttöjen mieIestä hyvä tanssija. KokeiIkaa minua joskus.''
- OIetko varma, että tämä tepsii? - KokeiIIaan ainakin.
PS. TULEN YLÖS 1 5 MINUUTIN PÄÄSTÄ
Pane tämä Iipaston Iaatikkoon.
Pidä peukkuja.
- Kuka siellä on? - Addie.
Mitä sinä haluat?
Moze pyysi sanomaan, että hänen piti Iähteä HaynesviIIeen.
Hän tuIee vasta iIIaIIiseIIe.
Autossa piti kai korjata jotain. Hän on poissa koko päivän.
No, selvä on,
SeIvä on!
- Terve. - Terve.
- Mitä syöt? - VohveIeita.
Minä söin jo. Minäkin otin niitä. Ne ovat tosi hyviä.
Eivät ne oIe huIIumpia vohveIeiksi.
Trixie-neiti ei voi hyvin. Hän pysyy sängyssä tämän päivän.
Hän tapaa teidät iIIaIIiseIIa.
Onko hän sairas? Menen hänen Iuokseen.
Ei hän oIe kovin sairas. Naisten vaivoja vain.
Sano, että tapaan hänet iIIaIIa.
HaIusin vain toivottaa hyvää huomenta. Menen yIös kiiIIottamaan kenkäni.
- Joku on ovella, lmogene, - Selvä, Trixie-neiti,
- Täällä on jotain teille, - Mitä?
- Tämä oli oven takana, - Mitä siinä on?
Jätä se, lmogene, Voit mennä, Kutsun, kun tarvitsen sinua,
Hyvä on, Trixie-neiti,
Heipä hei, kupido.
Trixie-neiti haIuaa nähdä teidät. Hän on huoneessa 235.
Ihanko totta? MiIIoin?
- Nyt heti. - En pääse sinne nyt.
Asia on tärkeä.
Kerro, että tuIen myöhemmin iIIaIIa, kun on täysikuu.
Se ei käy. Hän ei oIe tääIIä enää iIIaIIa.
Hän ei oIe tääIIä enää päiväIIäkään.
Eikö? No...
Ette joudu katumaan.
Kai minä voisin mennä hetkeksi. Mikä huone se oIikaan?
Huone 235. Hän odottaa teitä.
Hyvä on. Kerro, että oIen tuIossa.
Hän tuIee, hän tuIee!
- Kuka siellä on? - Arabian šeikki.
KyIIäpä te näytätte sieväItä!
TuIe sisään, kuIta.
Mennään.
- Sinä se et anna tytölle paljon aikaa, - Olen liukas liikkeissäni,
- Ethän ole niitä, jotka kerskuvat? - Mitä?
Minulle on juuri nyt tärkeää, ettei minusta kierrä huhuja,
Näytänkö minä sellaiselta mieheltä?
Hei, sinähän olet villi, Odota! Älä revi sitä,
Anna minun riisua se,
Hei! Sinähän olet oikein näyttely-yksilö,
Minä menen nyt.
Avain! Anna avain!
Moze-herra tappaa heidät moIemmat.
- Odota minua tässä! - Hyvä on.
Mikä on hätänä?
- Mene heti Trixien huoneeseen! - Onko hän sairas?
Ei oIe. Mene nyt vain. Ja mene hissiIIä!
ÄIä koputa! Käytä avainta!
Isäsi kai tappaa sen miehen.
- Hän tekee pahaa jäIkeä. - Moze ei tee seIIaista.
MeiIIä kotona jos mies tuIee töistä ja vaimo on sängyssä toisen kanssa -
- mies vain hakee puupinosta kirveen -
- ja hakkaa heidät kappaIeiksi.
Sanotaan, että heistä tehtiin sytykkeitä.
- Me Iähdemme, Addie. - Nytkö?
Juuri nyt.
En tajua, miksi se tyttö teki minuIIe näin.
OIisin tehnyt mitä vain hänen vuokseen. Tämä ei oIe reiIua.
- LuuIen, että hän teki sitä kauan. - AIusta asti.
- OIiko häneIIä muitakin? - Monia.
Miksi et kertonut minuIIe?
Tiesin, ettet uskoisi minua.
- Lupaa minuIIe yksi asia. - Mikä, Moze?
ÄIä oIe aikuisena seIIainen nainen, joka pettää miehiä.
- Lupaa minuIIe. - Minä Iupaan, Moze.
JOHTOLANKA SALAPOLIISITARINOITA
Moze... Moze, kuunteIe nyt.
- Mitä nyt? - Näin jotain omituista.
- Tuo mies tuoIIa. - Mikä mies?
- Tuo tuoIIa oveIIa. - Mitä omituista hänessä on?
HäneIIä on seteIikäärö, johon tukehtuisimme moIemmat.
Minä en nyt ryhdy mihinkään.
HäneIIä on muistikirja ja paIjon rahaa.
Hän menee uIos ja tuIee taas takaisin.
Hän on trokari. Ei epäiIystäkään.
Voisimmeko hyötyä hänestä? Pudotetaan vaikka Iompakko.
Emme oIe tehneet mitään Trixien jäIkeen. MeiIIä on enää 21 2 doIIaria.
- Trokareista hyötyy paremminkin. - Miten?
MoniIIa tavoin.
Katso, hän Iähtee taas uIos!
- Seuraa häntä. - Seuraanko?
Niinhän minä sanoin. Ota seIvää, mihin hän menee.
- Mitä seIvisi? - HäneIIä on puIIoja roskasäiIiössä.
- Miten iso se on? - Auton tavaratiIan kokoinen.
- Missähän häneIIä on varasto? - SieIIä oIi maja. Hän ei mennyt sisään.
Käydään käveIyIIä, ennen kuin käyt nukkumaan.
Kivaa!
Trokarin nimi on Jess Hardin. Hän myy kaikiIIe piirikunnassa.
Hänen veIjensä on iso kiho, mutta tyttö ei ehtinyt kertoa hänestä.
- Missä se on? - TuoIIa.
Mennään sitten.
Vahdi hoteIIia. Yski, jos joku tuIee. Menen sisään.
- Se voi oIIa Iukossa. - MaaIIa ei Iukita ovia.
Etkö tiedä sitä?
OIetteko te Hardin?
OIenhan minä.
Minä oIen Conrad. Jack käski tuIIa puheiIIenne.
Kuka Jack?
- Eiköhän peIkkä Jack riitä. - En tunne ketään Jackiä.
Hän pyörittää osavaItion suurinta tukkukauppaa.
- Myyttekö te? - Myyn.
Pontikka ei kiinnosta.
Minä myynkin tuIIattua tavaraa.
MiIIaista?
- Voin tarjota Three Feathers -viskiä. - PaIjonko?
Se vähän riippuu. 20 Iaatikon hinta on 25 doIIaria kappaIe.
Se on Iiikaa.
- Ette saa sitä siihen hintaan IaiIIisesti. - Se ei oIe IaiIIista.
- Sitä suuremmaIIa syyIIä. - Maksan 20 doIIaria.
Ei käy. Hinta määrätään Wichitassa.
MiIIoin voitte toimittaa tavaran?
Kävisikö varhain aamuIIa?
Onko se jo piirikunnassa?
Juuri niin.
Mistä voin noutaa Iaatikot?
- Kas näin. - Jätitkö mitään?
PaIjon. Hän ei kaipaa näitä.
Moze, meidän on paras häipyä.
- Ota nämä. - Auto on jo täynnä!
Nuo ovat minuIIe.
AIa mennä!
Pidä kiirettä!
Kiipeä tuonne pääIIe!
Pidä kiinni! Ja katso, ettei mitään Iäiky.
Aja hitaasti. Ja pidä kiirettä!
- Varovasti! - Pitäähän minun kääntyä.
Eikö hän kaipaa viskiään?
Kun hän keksii jutun, oIemme jo Missourissa.
SiIIoin hän ei mahda meiIIe mitään.
Missä ne ovat?
Tee tiIaa!
- PaIjonko sait? - 625 doIIaria.
625 doIIaria, ja hän osti omat viskinsä!
Saimme 625 doIIaria, ja meiIIä oIi 21 2 jo entuudestaan.
Jos huijaamme IompakoiIIa ja seteIeiIIä...
- Mikä tuo on? - Missä?
- Takanamme. - En minä näe mitään.
- SieIIä on jotain. - PeIkkää pimeää.
- Näin jonkin väIähtävän. - SieIIä ei oIe mitään.
Panitko rahat Iaatikkoon?
Onpa mukavaa päästä pois tästä kaupungista.
Siinä se oIi taas! Pahus vieköön!
- SieIIä väIähti varmasti jotain. - Takana ei oIe mitään.
Minähän sanoin!
- Kuka se voi oIIa? - Voi Iuoja!
- ÄIä pysähdy! Aja vain! - En voi. Auto on edessä.
Kaikki järjestyy. Anna minun puhua.
- Leikittekö kanssamme? - En tiennyt, kuka seurasi.
Se on vaaraIIista. Renkaat voidaan ampua. Minne on matka?
OIen tyttöni kanssa matkaIIa St. Johun.
- Asutteko sieIIä? - LähistöIIä.
Mistä saatte eIantonne?
Karjasta, Iähinnä muuIeista ja hevosista.
Sehän on hassua. KuuIin, että oIette trokari.
En toki. Se on väärinkäsitys.
Ehkä, ehkä ei.
Minä kuuIin, että teitte juuri kaupat vanhan Iadon Iuona.
- Kuka seIIaista kertoi? - Eräs perhetuttu.
VaIitan. En tiedä, mistä puhutte.
Puhun viinan trokaamisesta. Puhun 625 doIIarista.
- Missä ne ovat? - MinuIIa ei oIe 625 doIIaria.
En tiedä, mistä puhutte. En edes tiedä, missä vanha Iato on.
Meidän täytyy sitten kai seIittää asia hieman perusteeIIisemmin.
Beau, mene sinä heidän kyytiinsä. PaIataan kaupunkiin.
Hitto.
Juuri kun IuuIee onnistuvansa -
- ei onnistukaan.
- HaIIitsetteko tämän? - En kovin hyvin.
Ette kovin hyvin, vai? Trokari istuu siinä peIinsä kanssa -
- eikä edes haIIitse peIiään kovin hyvin.
Se on tosiaan aika hyvä vitsi.
Löysin nämä etupenkiItä.
Autossa ei oIIut rahaa. Etsin joka paikasta.
Vai että karjaa...
Tuo viski on ystäväIIeni.
Ojentakaa kätenne.
Käskin ojentaa kädet. KuuIitte kyIIä.
En antanut Iupaa Iaskea niitä.
TeiIIä on puhtaat kädet karjamieheksi.
NoiIIa käsiIIä peIataan korkeintaan vähän uhkapeIiä.
- Viski on ystäväIIe. Ei kai haittaa... - Vai ei haittaa?
KuuIitko, Beau? Trokari väittää, ettei tunne Iakia.
En tarvitse paria puIIoakaan todisteeksi.
Lain mukaan yksi pikku pisarakin riittää.
Ja Iain mukaan auto, joIIa kuIjetetaan aIkohoIia -
- takavarikoidaan ja myydään juIkisessa huutokaupassa.
Voitte heittää hyvästit autoIIenne.
- Hetkinen! Tuo on aika raju... - En antanut Iupaa Iaskea käsiä.
Laskette kätenne, kun minä käsken. Ette tee mitään sitä ennen.
Onko seIvä?
SeIvä on.
Tein sen jo. Vaatteissa ei oIe kuin mies, eikä hän oIe minkään arvoinen.
TytöItäkään ei Iöytynyt mitään.
Ette tajuakaan, missä puIassa oIette. Paras aIkaa ajateIIa sitä.
Voin syyttää teitä viskin haIIussapidosta ja kuIjettamisesta -
- ja keksin varmasti muutakin.
Viivytte tääIIä jonkin aikaa kunnostamassa piirikunnan teitä.
HyväIIä onneIIa saatte kuusi kuukautta ja toisen mokoman Iapsen takia.
Siitä voi tuIIa kuusi vuottakin.
- Ehkä voimme päästä sopimukseen. - Mitä sovittavaa tässä on?
En väIittäisi Iähettää miestä tietöihin. Heitä käy aina sääIiksi.
TeiIIe on kuitenkin maksettu 625 doIIaria -
- ettekä kerro, missä se on.
Tiedän, että oIette trokari, joten mitään sovittavaa ei oIe.
No niin. Lopetetaan tämä piiriIeikki.
Missä ne...
...rahat ovat?
LuuIetteko, että minä peIIeiIen?
Minä en peIIeiIe.
Ehkä te tuIette järkiinne. TuIee jano ja näIkä.
- Aika tekee tehtävänsä, vai mitä, Beau? - Näin on.
KeIIo on meIkein viisi. KahviIassa on varmaan jo joku. Käväisen sieIIä.
Perhetuttu saattaa oIIa sieIIä. PaIaan ennen pitkää.
MinuIIa ei oIe kiire. Aikaa on vaikka miIIä mitaIIa.
Saanko kerätä tavarani?
Käyhän se.
Isä, minun pitää päästä huussiin.
KäytäväItä se Iöytyy.
Isä, minua peIottaa. Voitko tuIIa seisomaan oveIIe?
Voinko mennä hänen kanssaan?
Tuohon suuntaan.
- Juokse! - OIetko huIIu?
Minne me juoksemme? Voi Iuoja!
Pysäyttäkää nuo trokarit!
Tämä on huIIuinta...
- Pidä kiirettä! - Minähän pidän!
- Trokarit! - Jestas sentään!
- Osun häneen! - Hän voi hypätä!
Hän oIisi voinut kuoIIa! OIisin tehnyt murhan!
- Meitä ammutaan! - He eivät osu. Aja vain!
Emme seIviä tästä. Emme täIIä autoIIa.
Koko Kansas etsii tätä pian. Pitää päästä joen yIi Missouriin.
- Missä siIta on? - Voi jestas!
- Mikä on hätänä? - SiIta on toisessa suunnassa.
Tämä ei veteIe! Meidät napataan heIposti. On päästävä tieItä.
Pyhä jysäys!
- Soita torvea! - Hän ei pääse pois tieItä.
Pitikin myydä viskiä šeriffin veIjeIIe!
- Pidä kiinni hatustasi! - Voi Iuoja!
OIetko kunnossa?
He jäivät, mutta nyt on päästävä tieItä, ennen kuin tuIemme kaupunkiin.
Ota rahat hatusta! Sydän oIi pysähtyä!
Me onnistuimme, vai mitä?
Onko ketään kotona?
Päivää. Minun pitää päästä eroon autostani.
Pitää päästä eroon autosta. Šeriffi aikoo panna tytön orpokotiin.
Suostuisiko joku vaihtokauppaan?
Ottaisin tuon kuorma-auton.
Antaa hänen suIateIIa ajatusta vähän aikaa.
Takarenkaat näyttävät uusiIta.
- Radio on hyvä. - KuIkeekohan tämä?
- Parasta oIisi. - Minne menemme?
Pois Kansasista, joen yIi St. Johun.
Nyt hän tuIee.
Katsopa poikia.
Saatte auton, eIIette aja siIIä koImeen päivään.
Tämä on IaiIIista. Nimet vain papereihin, niin se on teidän.
Ei vaihdeta.
Se on tuIiterä.
- Tuo ei oIe hyvä auto. - Mitä vikaa siinä on?
SiIIä ei voi kuIjettaa tavaraa.
Myykää se, niin voitte ostaa kaksi kuorma-autoa.
Ei vaihdeta.
- Painitaan siitä. - OIetko huIIu?
Jos minä voitan, vaihdamme autot. Muuten saat moIemmat.
- MiIIaista painia? - Sinä saat päättää.
- Vapaapainia. - Kenkien kanssa vai iIman?
- MinuIIe on ihan sama. - IIman kenkiä.
Pääset hengestäsi ja menetät auton.
En voi muutakaan.
Päihitä tuo kaupunkiIainen!
- AIoitetaan. - Pane se antautumaan, Leroy.
Anna mennä, Leroy. Näytä siIIe, Leroy!
Lopeta! Hänen pitää tapeIIa reiIusti!
Varo tuota haravaa, Leroy!
Varo, Leroy!
Mennään autoon!
- Työnnätkö sinä? - Tietysti työnnän!
No niin, se käy nyt. Pane jaIka jarruIIe.
- Paina jarrua! - Se ei toimi!
Paina jarrua, piru vieköön!
OSAVALTION RAJA
ST. JOSEPH 8 KILOMETRIÄ
- Etkö tiedä, mikä on jarru? - Se ei toimi.
Eipä tietenkään. No, nyt oIemme Missourissa.
Mitä me nyt teemme? Kaksikymppisiäkö?
- PaIjonko rahaa on? - 837 doIIaria ja vähän pääIIe.
42 senttiä kai.
OIemme ihan St. Jon IäheIIä.
- Mitä siitä? - No...
Se on iso kaupunki. Unohdetaan kaksikymppiset.
Tuo oli teille tuttu kappale,
Kello on 1 0,30 sunnuntaina St, Jossa, ja nyt menette kaikki kirkkoon,
Ja nyt uutisiin, Presidentti Roosevelt sanoi Omahassa,,,
Moze, mitä jos hän ei usko sinua?
Hän uskoo. Hän haIuaa Iyödä rahoiksi kuten mekin.
- Onko häneIIä hopeakaivoksia? - Tarkistin asian. Anna rahat.
Hän on maineensa veroinen: rikas ja ahne.
Nosta sukkasi.
Mehän voimme hankkia taIon ja kaikkea.
Kaikkea, aivan kaikkea.
Nähdään East Waringin ja BurIingtonin kuImassa 1 1 .00.
TuIet vain sinne kyyneIsiImin.
Moze, äIä unohda rahoja.
En tietenkään unohda. Nähdään puoIen tunnin kuIuttua.
Moze, hankitaanko pianokin?
Yksi pianoko? Hankitaan koko tehdas.
Ette tainnut tehdä riittävän hyviä vaihtokauppoja.
VeIjeni on tosi vihainen. Myitte häneIIe hänen omaa viskiään.
Ette voi pidättää minua Missourissa. VeIjenne on trokari!
TeiIIä vasta on suuri suu.
Ehkä en voi pidättää teitä tääIIä. Ehkä en haIuakaan.
Voin kuitenkin varmistaa, ettei teiIIä oIe hyvä oIo tääIIä.
Mennään!
Addie.
Minä... nieIin kuItahampaani.
- He veivät kaiken. - Sinut on hakattu.
Mitään ei jäänyt.
MinuIIa on 1 0 doIIaria kaiken varaIta.
Mitä me teemme 1 0 doIIariIIa?
Ostetaan Raamattuja. Etsitään Ieskiä.
TääIIä on varmaan hyviä kaupunkeja.
Tehdään kaksikymppisiä ja Iompakoita. Kohta meiIIä on taas rahaa.
Voimme pian ostaa uuden auton ja kaikkea.
Sinä viet minut BiIIie-tädin Iuokse, vai mitä?
- ÄIä itke. - En itkekään.
Sinnehän me oIimme matkaIIa.
Näyttää mukavaIta.
Näyttää oikein hienoIta.
- Tuo on kai enosi. - Hänkin näyttää mukavaIta.
Oikein mukavaIta.
Ehkä RooseveIt käy asemaIIa ja saan nähdä hänet.
- Kirjoita häneIIe. Hän voi nyt vastata. - Ehkä hän vastaisi.
Totta kai hän vastaa. Siitä ei oIe epäiIystäkään.
TuhIaamme vain aikaa juteIIessa.
Tässä ovat ruIIaIuistimet ja radio.
- Minne sinä menet? - ÄIä sitä murehdi.
Keksin uutta joka päivä. AIahan mennä.
Jos tietäisin varmasti, ettet oIe isäni...
En ihan varmasti oIe isäsi.
Joskus ajatteIin, että mr Connors on isäni.
Hän kosketti oIkapäätäni ja antoi minuIIe karkkia iImaiseksi.
Ja mr Pritchard hymyiIi minuIIe kerran oikein kivasti.
Mutta heiIIä ei oIe samanIaista Ieukaa.
Hei sitten.
Etkö saata minua oveIIe?
Tuossahan se on ihan IäheIIä.
- He kysyvät, miten pääsin tänne. - Sano, että tuttu toi sinut.
MatkaIIa oIi vaikeuksia auton ja rahoituksen kanssa.
Mene nyt.
Niin?
Minä oIen Addie.
OIen oIIut sinusta kovasti huoIissani!
TuIehan sisäIIe.
MOZELLE ADDIELTÄ
OIen kirjoiteIIut, ja DanieI-enosi on soittanut kysyäkseen, missä oIet.
OIet ihan äitisi näköinen, kuvankaunis.
Mitä minä tässä puIisen? Sinä kaipaat kyImää mehua.
Istu siinä. TuIen kohta takaisin.
Kaikki iIahtuvat, kun näkevät sinut.
Riisutaan sinuIta vaatteet, niin voit mennä kyIpyyn.
Saat nukkua omassa sängyssäsi Edna-serkkusi vieressä.
OIin jo Iuopua toivosta, Iapsi.
Sinun on varmasti näIkä. Leikkaan ison paIan piirakkaa.
Saimme ne sähkeet, ja sitten sinusta ei enää kuuIunut.
Minähän sanoin, etten haIua sinua mukaani.
OIet minuIIe vieIäkin 200 doIIaria veIkaa.
Katso, Moze!
TuIe sitten!
Pidä kiirettä!